Un tanc lleuger es un tipus de tanc que inicialment es va dissenyar amb l'objectiu d'arribar a assolir grans velocitats, i avui en dia s'usen principalment en rols de reconeixement, o en suport de forces expedicionàries, on els tancs “usuals”, és a dir els MBT (de l'anglès “Main Battle Tanc”, en català: “Tanc de Batalla Principal”) no poden ser utilitzats. Els primers tancs lleugers tenien un blindatge i armament similar als Automòbils blindats, però amb la diferència que disposaven una velocitat camp a travessa més ràpida.
El ràpid tanc lleuger va ser una de les armes més importants de la Segona Guerra Mundial, ja que gairebé tots els exèrcits en posseïen algun. En aquest conflicte el seu ús era el de penetrar en les línies enemigues i donar pas a vehicles mes pesants. Diversos dissenys de “tanquetes” van ser desenvolupats durant aquest període, com per exemple el M1 Combat Car americà o la L3/35 italiana.
El tanc lleuger ha sigut un dels pocs tancs que ha pogut sobreviure l'aparició dels MBT, i té una gran varietat d'usos, des del suport de les tropes aerotransportades o atacs amfibis fins al reconeixement i petits combats contra vehicles poc blindats o infanteria. Actualment, els Vehicles de combat d'infanteria estan substituint els tancs lleugers en molts dels seus rols, més que res per la seva disponivilitat, i son més barats que dissenyar i construir un vertader tanc lleuger.[1]